Tidigare i "Chesapeake Shores":
Jag är tillbaka nu. Låt oss njuta av den tid vi har tillsammans.
- Är något fel? - Jag läste din bok.
Och?
Du kan inte publicera det här.
- Varför? - Det är din sanning. Inte familjens.
Det är vad som hände. I alla fall det som jag kommer ihåg.
Bree, jag gillar dig och vill inte ge upp dig.
- Det verkar som att du har termiter. - Termiter?
Det är ett mirakel att inte hela huset har kollapsat.
Vi vill köpa er ett nytt B&B.
I Tanglewood.
Jag bad om att få mitt gamla jobb tillbaka. Du tänkte ge upp allt för mig.
Det minsta jag kunde göra är detsamma för dig.
Det här är kanske en chans för oss att bygga något annat.
Jag tänker åka, Abby.
Vi får det att fungera.
Det gör vi alltid, eller hur?
Alla relationer kräver arbete.
- Jag vet inte vad jag ska göra. - Du måste ta hand om dig själv först.
Jag kan inte dela dina drömmar genom att ge upp mina.
Jag tror inte att jag kan göra det här längre. Förlåt.
Tog du med dig glass?
Ja. Glass och en fråga.
- Ingenting är gratis, eller hur? - Tyvärr inte.
Okej, så...
...om någon skulle fria till dig...
"Om"?
Någon har redan gjort det. Jag var gift innan.
Förlåt, jag menade "när". När en kille friar till dig-
- i framtiden, hur vill du att han ska fråga?
Varför? Funderar du på att fråga Sarah?
Nej. Det är rent hypotetiskt.
- Är det? - Ja.
Vad är hypotetiskt?
Kevin undrar hur jag skulle vilja att någon friade till mig-
- men tydligen har det inget med Sarah att göra.
- Tänker du fråga? - Nej. Det är bara hypotetiskt.
Jag menar som...
...hur, när och var?
Om en kille skulle fria, skulle det vara i en skog?
På ett flygplan? Eller skulle ni...?
Vill du ha det på ett tåg? Eller vill du ha det med en såg?
Jag gillar inte gröna ägg och skinka.
- Bor du inte någon annanstans? - Jo. Det gör du också.
Hon har rätt.
- Varför är du här? - Jag kom för att prata med Abby.
Om du tvunget vill ha min åsikt-
- kan det aldrig bli fel med det gamla beprövade-
-Restaurang, ring och gå ner på knä.
Hypotetiskt.
Det är toppen, men också icke-hypotetiskt trist.
Har du något bättre?
Jag tänkte aldrig att det här skulle bli en tävling.
Bra, för att jag skulle vinna. Ett frieri ska vara genomarbetat-
-unikt och magiskt...
Sa du inte att du ville ha enhörningar?
När jag var sju.
Eftersom det här är hypotetiskt, vad är fel med enhörningar?
Det spelar ingen roll hur eller var du frågar. Känslorna är de viktiga.
- Vad är viktigt? - Vad gör du här?
- Rester. Vad gör du här? - Jag är här och får ingen hjälp alls.
Jag måste få lite sömn.
Så att jag kan köra dig tillbaka till Tanglewood imorgon.
- Kevin! - Det här... Jisses!
Vad är...?
Vad?
Tack så mycket.
VÄLKOMMEN HEM TRACE
KRAM MAMMA & PAPPA
Hej, det är Trace igen.
Jag ville att du skulle veta att jag är tillbaka i stan.
Om du inte är alltför upptagen, kan du väl ringa mig.
Jag är hemma.
Hej då, Abby.
Jag tror att du har packat för mycket.
Det är långhelg. Jag vill vara förberedd.
För vad? En spontanbal?
Lita på mig. Det har hänt.
- David packade snacks för en vecka. - Kunde du inte dela med dig?
Fick Connor reda på det, hade de tagit slut på en timme.
Tack för att du kör mig.
Varsågod. Sarah och jag vill se stället-
- och det ger oss en ursäkt att resa bort några dagar.
För att?
"För att" vad?
Du kommer att älska det. Det är perfekt och...
Du säger det hela tiden.
Gör jag?
- Hej. - Hej.
Är du okej? Du ser nervös ut.
Nej. Definitivt inte nervös.
Definitivt inte.
Fint. Nu låter du nervös.
Åk inte än. Förlåt mig.
Jag har problem med övergången mellan scen fyra och scen fem-
-och upplösningen...
Toppen. En annan pjäs som jag inte kommer att förstå.
Slappna av. Det betyder "slutet", och jag tror att du kommer att gilla den.
Eller så kommer du att gilla den. Kanske.
- Jag glömde mitt kaffe. Så jag ska... - Hon skriver om familjen igen.
Om hon skriver om den gången när jag gick vilse i garaget-
-ska jag skriva en pjäs om henne.
Jag kan göra det. Hur svårt kan det vara?
Porter Fund?
De blir kanske vår kund.
Stor kund.
Hur är det med...?
Om du undrar hur det är att Trace är tillbaka, så är det bra.
Nej. Jag var nyfiken på deras aktieoptioner.
- Pappa. Jag mår bra. - Okej.
Vågar jag fråga?
Hypotetiskt, kommer kanske Kevin att fria till Sarah den här helgen-
-och Jess håller oss uppdaterade.
Spionerar er syster?
Vi ser det som långdistansspaning.
Vill du få grupp-sms: en?
Nej. Jag väntar tills de berättar själva.
- Hej då, morbror. - Hej då, moster.
- Hej då, sötnos. - Hej då, Sarah.
Kan morfar få en kram?
- Ge mig en. - Hej då, morfar.
- Hej då. - Kom så packar vi in oss i bilen.
- Hur mår Abby nu när Trace är tillbaka? - Jag tror att hon är okej.
- Verkligen? - Ja.
Har du hört om Kevin och Sarah?
Till skillnad från alla andra, vet jag när jag inte ska blanda mig i.
Jaså minsann!
Åh, så gulligt.
- Inte inblandad, eller hur? - Nej.
Tror du verkligen att han kommer att fria?
- Hypotetiskt sett, ja. - Då är jag hypotetiskt förväntansfull.
- Och för oss. - För oss?
Jag hade min tvåårsgenomgång på byrån-
- och de frågade om mina planer. Jag sa "Partner om fem år".
Och ingen blinkade.
- På väg mot partnerskap? - Jag vet.
- Grattis. - Tack.
Vi borde fira.
Alla vi som tog examen från New York University borde ses.
- Vi har inte setts sen studietiden. - Låter kul.
- Du har ny bil. - Jag började fira lite tidigt.
Inga fler motorhaverier eller samtal om att bli hämtad.
Om du är riktigt snäll, kanske du får köra den.
- Hej då. - Hej då. Vi ses sen.
Tack för att du kom hit, mr Porter.
Och tack för att du överväger Capital Management.
Först av allt, kalla mig Derrick.
Och jag ser fram emot en lång relation med er båda.
Du måste vara den otroliga Ms O'Brien, som jag har hört så mycket om.
Bara Abby. "Otrolig" behövs inte.
Innan vi sätter igång, behöver jag tillgång till...
Vår skyddade finansiella data? Självklart.
Miljoner amerikaner sätter sin tillit till Porter Fund för sitt pensionssparande-
- och vi har vuxit för att vi har satt vår tillit till människor som ni.
Med tanke på det som jag vet om er fond, är det en ära att arbeta med er.
Abby, det här låter kanske konstlat, men min pappa startade fonden-
- och han ansåg att varje familj som förlitar sig på oss-
-blir en del av vår familj också.
Så, på hela familjens vägnar, tack.
Om du behöver något, vad som helst...
...ring mig direkt.
Ska vi sätta igång?
Det ska vi.
Mamma, sluta läsa "The Times". Det kvittar var jag är på försäljningslistan.
Det som är viktigt är mitt möte-
- med Kodiak Theatre Group, som börjar om två minuter.
Enligt deras assistent, är de väldigt punktliga.
Du har åkt upp en plats.
- Vad? - Titta.
"ALLA VÅRA GÅRDAGAR" AV BREE O'BRIEN
Jag måste sms: a Simon. Han kommer att bli så stolt.
- Så, det är inte viktigt? - Jo, det är väldigt viktigt.
Teatergruppen måste vilja ha din pjäs, om de är villiga att komma hit.
Ja. Fast det är en liten chans att jag får ett erbjudande.
- Hur många fler producenter finns det? - Två.
Oroa dig inte då. Du behöver bara en.
Lustigt. Pappa sa precis samma sak.
Vi har pratat lite om det.
Ms O'Brien?
- De är punktliga. - Ja.
Jag måste... Ja.
Hej.
Ja!
- Jag älskar dig. Jag är så lycklig. - Jag älskar dig.
Du köpte en ros. Jag mosade den.
- Du köpte en ros och jag mosade den. - Vi kan ta fler.
Du plockade en ros åt mig.
Tack. Är inte det här stället fantastiskt?
Helt perfekt.
- Jag måste gå tillbaka. Vi får prata sen. - Okej.
Vi ses.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
Jag kommer snart och checkar in er. Okej? Hej.
Det verkar verkligen underbart.
Och fantastiskt och...
Jag är lite förvånad över att hon sa det så många gånger.
- Du plockade en ros åt mig. - Ja, det gjorde jag.
- Vad? - Bara en tagg.
- Jag älskar dig. - Jag vet.
Nej. Du ska säga "Jag älskar dig" tillbaka.
Okej. Var på det viset.
Säg det.
Jag älskar dig också.
Trace. Jag hörde att du var hemma.
- Hur är det? - Bra. Jag kom hem sent igår kväll.
Jag har försökt att ringa Abby, men vi har inte nått varandra.
Är hon hemma? Jag skulle vilja prata med henne.
Abby fick säkert ditt meddelande. Om hon vill prata, hör hon av sig.
Just det.
Jag förstår.
- Kan du ge de här till henne? - Självklart.
Välkommen tillbaka.
Tack, Mick.
Det var Trace. De här är till dig.
Jag visste inte om du ville prata med honom.
Tack, pappa.
Jag är inte säker än.
Hur illa är det med Dilpher?
Han har gjutit grunden till nästan allt som jag har byggt.
Jag fick höra från stadsledningen att det blir en undersökning.
Man kan visst inte lita på någon nuförtiden.
Derrick Porter?
Ja.
Siffrorna är...
...märkliga.
Just nu är allt lite förvirrande.
Rumsstädning och tidig incheckning, bussen kommer vid 15.00 och...
Jag fixar reservationerna. Vi måste ordna med återträffen...
- ...och jag ställer i ordning rummen. - Jag vet inte hur du gör det.
- Är allt okej? - Perfekt och underbart.
Har ni några särskilda planer idag?
- Kevin säger att han har planer. - Jag hoppas verkligen det.
Dagen inkluderar en picknicklunch som han har gjort-
-och som jag hoppas inte dödar mig.
David hjälpte mig med den.
Okej, David gjorde den.
Fint. Då blir det en underbar dag.
Hej då.
Okej.
Bree, det här med din pjäs...
Vad?
Det är bara att vi har kommit så bra överens på sistone.
Vi har tillbringat mycket tid tillsammans, vilket är trevligt.
Och det var din bok som fick oss alla att prata igen, vilket är trevligt.
Så älskling, vi vill bara höra om din pjäs.
Den handlar väl inte också om oss?
Inte direkt.
Hej.
Jag hörde att den senaste stormen förstörde ditt hus.
Huset klarade sig, men ett träd föll på lusthuset.
Det var synd. Hur länge stannar du?
Jag är bara nyfiken. Jag läste att din turné hade förlängts-
- så jag trodde att du bara skulle stanna några dagar innan du flög igen.
Jag har saknat dig med.
Just nu försöker jag att reparera det som är trasigt.
Ja. Men du ser inte hur hon mår när du inte är här.
Abby är min dotter, Trace, jag...
- Jag försöker bara att skydda henne. - Jag åker inte igen.
Jag tänker stanna.
- Jag antar att tiden får utvisa det. - Jag antar det.
Tack för att du kom förbi.
Inlämnat till bevisning den 2:a januari.
Vi har två ytterligare rapporter, en från EPA-
-daterad den 5:e juni förra året...
Det här kommer att ta ett tag att undersöka.
Du har rätt. Varför börjar ni inte med det?
Och låt oss träffas om två dagar för att diskutera vårt nästa möte-
-efter en flyktig granskning.
Jag håller med. Två dagar.
Du tvingar oss att jobba för det här.
- Ja. Tack. - Det var inte menat som en komplimang.
Just det.
Det är min bror och hans flickvän.
- Han ska snart fria. - Har du anlitat en privatdetektiv?
Något i den stilen.
Om du inte hade varit så upptagen med att rädda världen, hade jag anställt dig.
Jag känner mig som Guldlock.
Vi klättrar uppför en klippa och det är för högt.
Vi provar att paddla kanot...
...och nu har vi en picknick.
Och det är alldeles perfekt?
- Det är rätt nära. - Jaså?
Okej. Ja...
...nu när vi är här-
-och allt är perfekt-
-eller nästan perfekt-
- finns det något som jag har velat fråga dig om.
Så mycket för nästan perfekt.
Du är inte riktigt picknick-typen.
Nej, jag är väl inte det.
- Det är okej. Jag är inte heller det. - Det är inte vad din pappa sa.
Frågade du min pappa?
Kev, är du okej?
Du verkar besviken över något.
Nästan perfekt eller ej, har jag en fantastisk dag med dig.
Ja. Perfekt och underbar.
Inte nu, John.
Om du tror att du bara kan komma hit och...
Det handlade inte om det.
Det handlar inte om turnén, John. Det är större än det.
Jag behöver vara här.
Nej, det kan jag inte.
Jag är färdig.
Ibland när natten är mörk
Och världen vill ta mitt hjärta
Och det känns som om solen aldrig vill skina
Vet jag att det kommer att vända
När kärleken...
Emma.
Rasten tog slut för fem minuter sen.
Förlåt. Jag kommer.
Trace Riley.
Jag hörde att du var i trakten.
Gick det inte bra med ditt musicerande?
Allting går bra.
Välkommen tillbaka.
Emma, om du vill ha extrapassen, måste du förtjäna dem.
Förlåt. Det kommer inte att hända igen.
- Jag kan inte tro att du sa det. - Det ströks direkt ur protokollet.
- Men jag sa det högt och tydligt. - Kom igen.
"Sanningen?"
- "Du klarar inte av sanningen!" - "Du klarar inte av sanningen!"
Jag är så avundsjuk.
Jag är förvånad att du inte jobbar med tvister.
På juristutbildningen pratade du om att du skulle bli som Clarence Darrow.
Eller Judge Judy.
Faktum är att Connor på egen hand har gett sig på United Metals.
Jag tycker synd om dem när ni kommer till rätten.
Ja.
Vi vinner genom att inte gå till rätten.
Skål för debiterbara timmar.
Och för att vi tar över världen.
- Skål för det. - Skål.
Jag kan inte tro att jag måste stänga.
Det är fel, Mick.
Vi har alltid följt byggnadsreglerna.
Varför är de ute efter dig?
Jag har ingen aning.
Kanske är det gammalt groll, kanske avundsjuka-
-kanske är Venus i retrograd bana.
- Jag vet inte. - Det här är ingen häxjakt.
De måste ha hittat något.
De kommer inte att hitta något.
Varför berättar du inte bara vad du har gjort?
Hör här, Mick. Vi har gått på varje bygge tillsammans.
- Du vet vad jag har gjort. - Det är inget svar.
Vi sitter i samma båt. Vi är partners.
Insinuerar du att jag visste?
Visste vad, Mick?
Vi har alltid följt byggnadsreglerna.
Vad är det du brukar säga? Just det.
Det är bara affärer.
Abbs. Har du inte pratat med honom än?
Nej. Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag menar, jag vet vad jag vill säga-
- men när jag står framför honom, blir jag virrig.
Så ni blir inte ihop igen?
Jag fattade ett beslut.
Det verkar som att du har bestämt dig, älskling.
Det betyder inte att det är lätt.
Okej, men jag vill inte ha någon som bara förstår min vision.
- Jag vill ha någon som kan finslipa den. - Jag håller med.
Till exempel övergången mellan scen fyra och fem...
Den är lysande.
Vad tycker du om slutet?
Jag älskar det. Det är min favoritdel av pjäsen.
Okej. Tack så mycket, mr Steiff.
Jag ska tänka på ert förslag. Under tiden måste jag...
- Du vet. - Du måste stänga.
Ursäkta. Jag är en stor fan och...
Tack så mycket.
- Hej då. - Okej. Hej då.
- Hej då. - Hej då.
Han verkar väldigt vänlig.
Teddy Steiff är en fluffig kudde. För mjuk för att hålla formen.
Jag behöver någon som jag kan lita på.
- Ja. - Tack för att du skötte butiken, mamma.
Jag fick en liten paus från borgmästaren och hans åsikter om konst.
Min pjäs...
...handlar inte om familjen.
Bree. Tack.
Verkligen?
"'Kolibrier på Vinden', av Bree O'Brien."
Den handlar om en ägare till en bokhandel-
- som försöker att finna sin röst som författare-
-medan hon dejtar en brittisk författare.
Så det handlar i princip om dig och Simon.
Definitivt om mig och Simon.
Okej.
Jag ser fram emot den.
Det är svårare att bli förlovad än jag trodde.
Hypotetiskt.
Ja.
Vet du, Georgia och jag förlovade oss aldrig riktigt.
Det hände bara.
Den här gången vill jag att det ska vara perfekt.
Det finns inget sådant.
Du och David verkar vara perfekt synkade.
Ja, fast inte här.
Jag hatar det här stället.
Vart jag än vänder mig ser jag Davids föräldrar. Och inte på ett bra sätt.
För att det finns inget bra sätt.
Det här stället blir aldrig riktigt vårt.
Det är ett jobb, inte en familj.
- Har du pratat med David om det? - Nej. Jag tror inte att jag kan det.
Han är så glad. Hur kan jag be honom att ge upp sin dröm?
Men du och Sarah, får se till att få det att fungera.
Det stämmer, Kev. Du älskar henne och vi älskar henne.
Perfekt eller inte, bara fråga.
Hej.
- Hej. - Hej.
- Gör ni s'mores? - Ja.
Vill du ha en?
Ja tack.
Galna drömmar drar mig längre från dig
Dessa platser och ansikten
Men jag är fortfarande ensam här i stan
Inget är lika viktigt som du
Hej.
Connor.
Vad gör du här fortfarande?
Jag sa hej då till mina vänner och såg din truck.
Det är fint att ha dig tillbaka. Hur var det?
Det var...
Det var bra.
- Det förstår jag. - Det var bra.
Skriver du något nytt?
Kanske, jag vet inte.
Hur är det med dig? Hur är det med familjen?
Allt är bra.
Inget förändras egentligen här.
Lita på mig, det är inte något dåligt.
Det är lätt för dig att säga. Du har varit överallt.
Ja. Men jag skulle ha stannat här.
Har du pratat med Abby än?
Jag har försökt.
Jag vet inte om du fortfarande är någon löpare-
- men jag har hört att Remmey Beach är trevligt.
Runt kl. 07.00.
Tack Connor.
Inga problem.
När jag sa att jag ville komma hit med Jess-
-var jag inte helt ärlig.
Aubergine.
Vad?
Jag har inte varit helt ärlig mot dig heller.
När vi båda tog auberginen på torghandeln, gjorde jag det med vilje.
Så du stal auberginen från mig?
Ja, du var rätt gullig.
Och jag tänkte att det skulle ge oss något att prata om.
Varför berättar du det här nu?
Jag vill inte att vi ska ha några hemligheter för varandra.
Och jag älskar dig.
- Och jag älskar att vi är här... - Innan vi fortsätter...
... "rätt gullig"?
Ja. Rätt.
Du, Sarah.
Jag älskar dig-
- och anledningen till att jag ville komma hit...
Jag försökte bara komma förbi. Mår du bra?
Vi måste laga ny mat. Ring in kvällspersonalen...
- ...säg att det är akut. - Jag gör det.
Är du okej, David?
Ja.
Nej. Inte alls.
Men säg inget till Jess. Jag vill inte förstöra för henne.
- Hej. - Hej.
Jag har köpt nya gymnastikdräkter till Carrie och Caitlyn.
Fint. De är fortfarande och tränar. De kommer snart.
Jobbar du fortfarande?
Ja.
Vill du höra en god nyhet?
Jag läste Brees pjäs.
Och den här gången handlar det inte om familjen.
Det var en lättnad.
Fast när hon sa att den hade ett lyckligt slut-
-tänkte jag det.
Vad? Tror du inte att det är möjligt?
Jag tror att det är möjligt, men familjen O'Brien är komplicerad.
Det kommer att bli komplicerat för Bree.
Hon sa att hon skrev den om sig och Simon.
Låt mig veta vad du tycker.
Tror du att han kommer att fria snart?
Jag hoppas det. Annars har vi alla lagt för mycket skärmtid på honom.
Kevin...
Det är trevligt när författaren står bredvid ett foto av författaren.
Jag känner dig.
Du är Hannah Urso.
Jag såg din senaste pjäs på National Theatre i Washington DC.
Den var fantastisk.
Här är min syster Abby. Abby, det här är Hannah Urso.
- Trevligt att träffas. - Trevligt att träffas.
Jag ska till Sally's. Vill ni ha något?
Nej tack. Det är bra.
- Okej. Hej då. - Hej då.
Vad gör du...?
Jag har precis accepterat ett jobb som regissör på Baltimore Rep-
-och jag ville träffa dig personligen.
Är du på the Rep?
Jag vill regissera din pjäs.
Coolt.
Ja.
Vi borde prata.
Vi skulle kunna göra det-
- och jag kan tala om hur bra jag tror att vi skulle jobba ihop-
-eller så kan jag berätta vad jag tycker.
Och sen kan du tala om...
- Om vi passar ihop? - Ja.
Jag gillar det.
Okej, så...
Några saker.
Övergången mellan scen fyra och fem.
Den fungerar inte.
Det finns tonala skillnader mellan...
Jaces ångest och Melanies längtan efter acceptans.
Ja.
Och jag är inte säker på att jag förstår-
- vad Melanie verkligen vill ha i ett förhållande.
Inte jag heller.
- Ja. - Vi sätter igång.
Bree får åtminstone det hon vill ha.
Får inte du det?
Jag vet inte.
Jag trodde det.
Jag blev miljöjurist för att farbror Thomas erbjöd mig jobb-
-när ingen annan gjorde det.
De senaste två åren har jag tackat ja till människor och jobb-
- och på sistone har jag tänkt att om jag hade hållit ut-
-och stannat i affärsvärlden...
...vad kunde ha hänt?
Lustigt. Jag har tänkt att jag skulle ha gett mig därifrån.
Har du hört talas om Porter Fund?
Ja.
De ger utdelning-
- baserat på förvärv som bara verkar komma från-
-att få in nya investerare.
- Ponzibedrägeri. - Ja.
Jag vet inte. Men jag hanterar det, precis som jag hanterar allt annat.
Som du och Trace?
Jag antar det.
Den senaste tiden har jag känt att jag behöver gå tillbaka till den jag var.
Ibland vill jag gå tillbaka till mitt gamla jag också...
...men han är kvar i Baltimore.
Du borde leta upp honom.
Du sa väl inget?
Nej, men du borde nog göra det.
Tycker du det?
Det är värt ett försök.
Jag antar det.
- Tack för att ni kom. - Tack för att vi fick komma.
Det är tråkigt att ni ska åka.
Det tycker jag också.
Kevin, inget är perfekt.
Och du behöver inte perfektion, för ni har varandra.
Det har ni också. Berätta för David hur du känner.
Allvarligt?
Ja, allvarligt.
Det ordnar sig, Jess.
En sista bild.
Har du inte tillräckligt redan?
- Vad? - Jag älskar dig, Jess...
...men du är en usel spion.
Jag vet inte vad du pratar om.
- Hej då. - Hej då.
Kör försiktigt.
Du ser ut som om du behöver en drink.
Hur vet du det?
För att utan en, är musiken outhärdlig.
Jag tar en öl.
Jag gillade din låt.
Så pinsamt. Jag sjunger aldrig för någon.
Varför inte?
Du sjunger från hjärtat. Det är inte alltid lätt.
Du verkar inte ha några svårigheter med det.
För mig är det lätt att skriva från hjärtat.
Att följa hjärtat är en helt annan sak.
Det är mitt livs historia också. Emma Rogers.
Trace. Är du singer-songwriter?
Servitris-songwriter. Jag sjunger inte inför andra.
Du borde kanske det. Särskilt den här låten.
Ja. Räkna inte med det.
Okej. Så här är det.
Jag älskar dig. Mycket. Men det vet du redan.
Jag säger det bara för att jag tycker om att säga det.
Jag också, men det finns något annat som vi måste prata om.
Jag vill inte prata om hur mycket vi älskar varandra.
Jag vill prata om att vara olycklig.
För att jag är olycklig. Jag hatar att vara här.
Det gör jag också.
Det påminner mig om dina föräldrar och deras hus-
-vilket är orättvist.
Nej, Jess. Jag håller med dig.
- Gör du? - Ja.
Helt och hållet.
Då går jag vidare.
Vi kan åka hem till Chesapeake Shores och försöka bygga upp B&B: et-
- för att det är vårt och det är vårt hem och vi byggde det och...
- Det är en toppenidé. - Verkligen?
- Ja. - Tack. Jag...
- Tack. - Jag vet.
Jag vill veta hur mycket jag kommer att exponeras.
Okej. Kan du...
Okej. Bra. Tack. Jag uppskattar det.
- Hej. - Hej.
Vet du vad som är fantastiskt?
I två timmar har Carrie och Caitlyn gjort baklängesvolter-
- och de har fortfarande energi till att göra läxorna.
Jag sträckte knät bara genom att titta på dem.
Är det här för mitt knä?
Mage, knä, välj själv.
Jag börjar att förstå varför barnen älskar det här så mycket.
Jag vet inte om du minns, men de fick det från oss.
Det stämmer.
Söndagsglass.
Det var trevligt.
Ja, det var det.
Connor, vi vill att du accepterar vår tidsplan för genomgång.
Så att vi kan träffas igen om två månader?
Kanske tre.
Och efter det?
Ursäkta mig?
Saken är att...
Jag kan vinna det här.
Ursäkta. Vad sa du?
Jag vill ta upp det här i rätten, snarast möjligt.
Jag trodde att vi skulle fortsätta med uppgivande av bevisning.
Inte längre.
Aldrig har det tagit någon längre tid att laga en punktering.
Vi skulle kanske inte ha tagit den natursköna vägen.
Kev, kom och titta.
Sarah.
Jag älskar dig mer än något annat.
Vill du gifta dig med mig?
Kevin O'Brien...
Jag älskar dig.
Du måste säga "Jag älskar dig" tillbaka.
Som du vill.
Jag kommer att älska dig för alltid.
Så?
- Ja. - Ja?
Här.
Trace?
Abby, hej.
Ja...
Blommorna var vackra. Tack.
Förlåt att jag inte har ringt. Jag...
Jag förstår.
Jag har också varit upptagen.
Jag...
Wow, det är...
Det är fint att se dig.
Dig också.
Så du är tillbaka.
Ja. Musikbolaget ville förlänga turnén, men jag hade fått nog.
Jag är så glad att du följde dina drömmar.
- Jag vill att du ska få allt. - Ja. Jag vet.
Men om jag inte vill det längre?
Trace, snälla. Jag klarar inte berg-och-dalbanan igen.
Vi gör om samma sak och jag kan inte leva på det sättet.
Jag vill inte det heller. Det var därför jag kom hem.
Jag bad dig inte om det.
Jag vet och jag älskar dig för det.
Men jag är här för att stanna.
- Det blir annorlunda den här gången. - Men vi har alltid samma konversation.
Varje gång vi gör det här, gör det mer ont.
Jag kan inte ha mer ont, så...
Abby.
Jag ville aldrig såra dig.
Jag vet.
Men jag kan inte gå tillbaka.
Det borde inte du heller.
Undertextning: Sofia Fransson Klingspor